Ahoj...
Bathsheba Everdeneová.
Bathsheba.
To jméno mi vždycky znělo divně. Nemám ráda, když se vyslovuje nahlas.
Moji rodiče umřeli, když jsem byla ještě malá, takže není koho se zeptat, kde se vzalo.
Zvykla jsem si být sama.
Prý jsem si zvykla až moc.
DORSET, ANGLIE 1870 200 MIL OD LONDÝNA
Prý jsem příliš nezávislá.
DALEKO OD HLUČÍCÍHO DAVU
Slečno!
Můj šátek...
Ztratila jsem ho.
Vy musíte být farmář Oak.
Gabriel. Ano.
Teta mi o vás vyprávěla. Pracuju přes zimu na její farmě.
To je vaše půda.
Takže tady nemám co dělat.
Vy jste tady vítána.
Hezký den, farmáři Oaku.
Hezký den, slečno.
Poj , Georgi!
Georgi, utíkej! Stůj, Georgi!
Dost!
Zůstaň.
Georgi, zůstaň.
Běž!
Georgi, běž!
Mladý George neví, kdy zastavit.
A jak se jmenuje tenhle?
Starý George.
Jsem vám k smíchu, že?
Božínku, to je pan Oak.
...měla se stát guvernantkou. Ale na to je moc divoká.
Vždycky byla.
Slečno Bathshebo Everdeneová...
Přinesl jsem vám beránka.
Ale...
Děkuju, pane Oaku. Ten je ale rozkošný.
Narodil se moc brzy a nepřežil by zimu.
Tak jsem si říkal, že byste se o něj mohla postarat.
Děkuju, to je od vás hezké.
Udělám čaj.
-Nepřišel jsem kvůli beránkovi. -Povídejte.
Slečno Everdeneová, chtěl jsem se zeptat:
Vezmete si mě?
Nikdy jsem o ruku nikoho nežádal.
Ne.
Tedy doufám.
No...
...pak tedy...
-Asi bych měl odejít. -Pane Oaku, je potřeba vše uvážit.
Máte někoho?
Ne, ale to neznamená, že si vás vezmu.
Přeju vám hezký den.
Pane Oaku!
Pane Oaku, počkejte!
Neřekla jsem ani, že si vás nevezmu.
Ještě jsem o tom pořádně nepřemýšlela.
Mám 100 akrů a 200 ovcí.
Když je splatím, bude farma naše.
Za rok za dva byste mohla mít klavír.
Květiny a ptáky, záhonek okurek.
Dítě nebo dvě.
-Pane Oaku... -Nebo víc.
Vždycky budu stát při vás.
Pane Oaku, já nechci manžela.
Nechci být majetek nějakého muže.
Nevadilo by mi být nevěsta, kdybych pak nemusela mít manžela.
To jsou hloupé řeči.
Jste na tom lépe než já, pane Oaku.
Mám vzdělání, ale nic víc.
-Mohl byste najít někoho mnohem lepšího. -To není ten důvod.
Jsem pro vás příliš nezávislá.
Kdybych se měla vdát, chtěla bych někoho, kdo mě zkrotí, a to vy byste nedokázal.
Začal byste mnou pohrdat.
Nezačal.
Nikdy.
Sbohem, slečno Everdeneová.
Copak je, brachu?
Zůstaň.
Zůstaň tady, starý Georgi. Zůstaň.
Georgi!
Ne!
Je to vaše.
Vůbec nás to netěší.
Hodně štěstí, pane Oaku.
Bathshebo!
Co je?
Holčičko, to je poslední vůle tvého strýce.
Co se v ní píše?
Přečti si to.
Čti!
Všechno ti odkázal. Všechno je to tvoje.
Panebože...
Dávej na sebe pozor.
Hyjé!
Sbohem.
Kdo se k nám přidá, chlapci?
Kdo z vás oblékne rudou uniformu
a bude hrdě sloužit královně a své zemi?
Uvidíte svět.
Postavte se do řady, pánové.
Vy, pane ve slaměném klobouku, přistupte blíž.
To je můj milý, tamhle.
Pane, vy vedle té hezké dámy.
Jste pěkně urostlý.
Dejte se k nám, pane.
Jděte, byl by z vás dobrý voják.
-Pro muže vašich kvalit máme místo vždy. -Budete mít střechu nad hlavou. Jídlo.
Kdo chce dobrý plat?
Pane?
Zkuste to ve Weatherbury. Jestli hledáte práci,
je tam farma, kde se hodí každá ruka.
Dobře. Děkuju.
V takový den byste si měla vzít plášť.
Francis se o mě postará.
Brzy se budeme brát.
Sbohem.
No tak, slušný plat. Rodina na vás bude pyšná.
Jídlo, byt. Kdo se k nám dá?
Vzbu te ostatní farmáře!
Ať sem přijdou! Potřebujeme víc lidí!
Potřebujeme víc mužů! Vzbu te je!
Sežeňte nejdřív Smithovy hochy.
Pozor, oheň se šíří!
Kdo to tady má na povel?
Přijdeme o seno! Přijdeme o seno!
Musíme zachránit stodolu. Pomozte mi!
Přineste další vodu! Přineste vodu!
-Musíme odstrčit ten vůz! -Hej rup!
Hej rup!
Tlačte!
Všichni pryč!
Vodu! Sem! Stodola už hoří!
Vyneste pytle, než spadne střecha!
Co to tam nahoře dělá?
Jestli přijdeme o stodolu, přijdeme o všechno.
Josefe, přines košťata a dáme se do toho.
Rychle, lidi, už je tady.
Pane Oaku, jste to vy?
Nebudete potřebovat ovčáka, madam?
Jsem vám nesmírně zavázaná, pane Oaku.
Kdybych přišla o stodolu, přišla bych o celou farmu.
O vaši farmu?
Zdědila jsem ji. A taky to býval můj domov, když mi zemřeli rodiče.
Když strýc zemřel, odkázal mi ji.
Ano, te je trochu zanedbaná,
ale kdysi to bývala nejlepší farma na míle daleko.
A mám v úmyslu z ní takovou zase udělat.
Možná vám ta myšlenka připadá pošetilá.
Ten luxus je mi již odepřen.
Velice mě mrzí, co se vám stalo, pane Oaku.
Ale jestli je vám trapně, jak se štěstí obrátilo...
Vůbec ne, madam.
Billy Smallbury? Devět a osm pencí.
Josef Poorgrass?
-Jdi, Josefe. -Běž, chlape.
Sundej si klobouk.
-Co děláš, Josefe? -Všechno možné.
A na jaře střílím havrany a pomáhám zabít prase, pane.
Teda madam.
Sedm a devět pencí. A dalších devět, protože jsem nová.
Děkuju, madam.
A te Fanny Robbinová?
Kde je Fanny Robbinová?
Kde je?
Utekla, madam.
Utekla s vojákem, madam.
Ne s vojákem, se seržantem.
Šafář Pennyways?
Tady to bude 10 šilinků a dalších deset.
Proč?
Tím končí naše styky. Jste propuštěn.
Co prosím, slečno?
Když žil můj strýc, byla to hezká a výnosná farma.
Od jeho smrti jen chátrá.
Ale slečno...
Takhle se nemůžete lidí zbavovat.
Rozhodla jsem se nemít šafáře a dohlížet na všechno sama.
Pane Pennywaysi, poslouchejte mě okamžik.
Pane Pennywaysi, hrozilo, že oheň zničí stodolu, a vy jste nebyl k nalezení.
Člověka jako vy tady nechci, pane Pennywaysi.
Jste propuštěn.
Být vámi, odejdu, dokud to jde.
Všichni již znáte nového ovčáka, pana Oaka.
Víte, jaké máte povinnosti, pane Oaku?
Když něco nebudu vědět, tak se zeptám.
Od této chvíle máte paní, ne pána.
Ještě nevím, co všechno mě na farmě čeká, ale budu se snažit.
Nemyslete si, že jako žena
nepoznám rozdíl mezi špatným a dobrým.
Budu vstávat dřív než vy.
Budu na poli dřív, než vstanete.
Mám v úmyslu vás všechny překvapit.
Zpátky do práce.
Nemám tady počkat?
Ne.
To je nesmysl, Liddy, jsi můj doprovod.
-Všechno tohle? -Všechno.
Hlavu vzhůru, Liddy. Když se dívají, neotálej.
Pamatuj, že máme stejné právo tady být, jako každý.
Dobré ráno.
-Polož to sem, Liddy. -Jistě, slečno.
Vrátíme se k obchodu, pánové?
Tady, pane. Když si sáhnete, ucítíte tu kvalitu.
-To je pěkné zrno, slečno. -Děkuju.
Možná bychom měly jít, slečno.
-Žádné ale není tak dobré jako tohle. -Je to dobré zboží, za to vám ručím.
-Je to na vás. Jestli chcete jít jinam... -Ne, ne, ne...
Farmáři Stone?
Jsem slečna Everdeneová. Neteř farmáře Everdenea.
Vždy o vás hovořil s obrovským obdivem.
Jistěže to můžete zkusit jinde,
ale myslím, že zjistíte, že je to obilí stejně dobré, jako bývalo.
-Pane Stone? -Kolik?
-5 liber za quarter. -3 libry 10 šilinků.
Je to stejné obilí, pane Stone. Strýci jste platil 5 liber.
Tři libry deset.
Tady ten džentlmen zaplatí řádnou cenu.
Nejspíš ne.
-Čtyři libry. -Čtyři libry deset.
Čtyři libry pět šilinků.
Asi bych měla jít.
-Liddy, pomůžeš mi? -Jistě.
Nechcete vzorek?
-Za kolik? -Pět liber za quarter.
Dobře.
Čtyři libry deset.
Je bohatý a je to fešák. Místní dívky po něm šílí.
Sestry Taylorovy o něj usilovaly dva roky.
Jane Perkinsová dala 20 liber za nové šaty.
To mohla ty peníze rovnou vyhodit oknem.
Říká se, že mu v mládí dala nějaká dívka košem.
To říkají lidé vždycky.
Ženy nedávají mužům košem. Muži dávají košem nám.
Vám taky dal někdo košem, slečno?
Jistěže ne.
Jednou mě ale jeden muž požádal o ruku.
Jenže já jsem se nechtěla vázat.
Takový luxus - moci si vybrat.
Polibte mi nožku, pane, má ústa na jiného čekají.
Tak to vůbec nebylo.
Proč?
Milovala jste ho?
Ne, ale líbil se mi.
Te už by to ale stejně nešlo.
Pane Boldwoode...
Nezastřelte mě, prosím.
Nemám v úmyslu na vás střílet.
Jsem slečna Everdeneová. Jsme sousedé.
Neteř farmáře Everdenea.
Te vedu farmu sama. Možná už jste o tom slyšel.
Ano. Jistě se vám povede dobře.
Za daných okolností.
Jak jste řekla, jsme sousedé.
Podívejte, co jsem našla.
-Co je to? -Poslouchejte.
Růže jsou červené Fialky modré
A karafiát sladký tak jako vy
To je valentýnka. Pošlu ji Josefu Poorgrassovi,
jen abych viděla ten vyděšený výraz na jeho hloupém obličeji.
Chudák... Je to trochu přitažené za vlasy, ne?
Tak co panu Oakovi?
Ne, panu Oakovi ne.
Představte si, že bychom to poslaly panu Boldwoodovi.
Takhle vás přehlížet, namyšlenec.
Pan Boldwood?
Radši ne.
Proč ne?
Protože by to podle mě nebral jako legraci.
Možná ne, možná je to příliš.
-Pan Boldwood... -Máte pravdu. Asi ano.
Tak si hodíme.
Liddy!
No tak.
-Otevřená - Josef. -Ne, Jan Coggan.
Otevřená - Jan Coggan. Zavřená - Boldwood.
Růže jsou červené, fialky modré A karafiát sladký tak jako vy
-Seržant Troy, 11.00 hodin. -Ano, seržante Troyi. A?
-Slečna Fanny Robbinová. -Vítám vás. Stoupněte si dopředu.
-Kde je nevěsta? -Nevím.
To bude ona.
Promiň, že jdu pozdě, kamaráde.
Musí tu být každou chvíli.
Drazí, sešli jsme se dnes...
-Mohu počkat již jen pár minut. -Určitě přijde.
Co se mohlo stát?
Myslím, že nepřijde, kamaráde.
Běžte. No tak, běžte.
-Dobré ráno, krásko. -Poj te.
Přive je, Johne.
Slečna Everdeneová je tady, tak byste se měli snažit. Tím myslím tebe, Coggane.
Jasně, radši mlč, Liddy.
Co to děláš?
Pomoct nám asi nechcete?
-Myslíte, že to neudělám? -Neuděláte.
Poj ...
Jo, jde sem!
Bravo, madam.
Udělejte uličku. Josefe, koukej!
Dobré ráno, pane Boldwoode.
Slečno Everdeneová, pan Boldwood se ptá, jestli by si s vámi mohl promluvit.
Pane Boldwoode... Samozřejmě.
Tisíc akrů. Orná půda i dobytek.
Sousedící s Everdenem.
Sad. Skleník.
Mám taky zajímavá prasata.
Možná příště.
Děkuji.
Máte velmi krásný dům.
Pane Boldwoode?
Slečno Everdeneová...
Chtěl bych...
...více než cokoli jiného...
...abyste se stala mou ženou.
Slečno Everdeneová, vezměte si mě.
Já...
Cítím...
Přestože si vás hluboce vážím,
necítím to, co by mě opravňovalo...
...přijmout vaši nabídku.
Zažil jsem již zklamání,
ale nikdy bych se takto nevyslovil, kdybych neměl...
...pocit, že...
Pokud se tedy nemýlím.
Valentýnka.
Ne, nemýlíte se, ale neměla jsem ji posílat.
Odpusťte, bylo bezohledné narušit váš klid.
Takže jste to myslela jako žert?
Ne. Nebyl to žert.
Ne tak docela. Bylo to... neuvážené.
Chápu.
Možná vám připadám moc starý.
Ale budu se o vás starat lépe než kdokoli ve vašem věku.
-O tom nepochybuji... -Budu vás chránit.
Dám vám šaty,
kočár, klavír.
Jsem vám k smíchu.
Ne.
Jen že...
Já mám klavír.
A mám svou farmu.
A nepotřebuji manžela, přestože si té nabídky velmi vážím.
Chtěla bych se vrátit domů.
Ano... já...
Řeknu někomu, aby vás odvezl.
Pane Boldwoode, zarmoutila jsem vás. Byla to ode mě darebnost.
Uvážíte to ještě?
Dejte mi čas.
Ano.
Ano, dopřeju vám čas.
Počkám.
Ještě pracujete, pane Oaku?
Naučíte mě to?
Prosím.
Roztočte kolo.
Nakloňte to takhle.
A pomalu přejíždějte. Točte kolem.
Trochu rychleji. Tak. To je ono.
-Te tím přeje te. -Ono...
Zaseklo se to.
Chtěla jsem se zeptat...
Říkali dnes lidé něco o panu Boldwoodovi?
-Říkali. -A co říkali?
Že se do konce roku vezmete.
Pokračujte.
Ráda bych lidem oponovala.
-Víte, Bathshebo... -"Slečno Everdeneová", prosím.
Jestli pan Boldwood opravdu hovořil o manželství,
nebudu vyprávět historky pro vaše potěšení.
Chtěla jsem jen, abyste se zmínil, že možná není pravda, že si ho vezmu.
To bych mohl říct. Mohl bych vám ale také říct svůj názor na to, co jste udělala.
Tomu věřím, ale váš názor slyšet nechci, pane Oaku.
Nejspíš ne.
A jaký je váš názor?
Že je od vás velice nepěkné tropit si žerty z muže, jako je pan Boldwood.
Zachovala jste se velice hanebně.
Hanebně? Mohu se zeptat, v čem spočívá moje hanebnost?
Snad v tom, že jsem vás odmítla?
Na to už jsem dávno přestal myslet. Nebo si to dokonce přát.
Ale svádět muže, na němž vám nezáleží, to je pod vaši úroveň.
Nemohu dovolit, aby nějaký muž kritizoval moje chování.
Prosím, abyste do konce týdne opustil moji farmu.
Raději to udělám ihned.
Tak běžte. Už vás nechci nikdy vidět.
Jistěže, slečno Everdeneová.
Tady jste!
Co se jim stalo?
Porazily plot a spásly mladý jetel. Nafoukly se.
-Co budeme dělat? -Nic. Celé stádo je ztracené.
Chcete říct, že všechny pomřou?
-Nejspíš. -Je po další, madam.
Je jediný způsob, jak je zachránit. Musíte jim propíchnout bok.
Trubicí s bodákem uvnitř.
A uděláte to?
-Tahle je ještě živá. -Ne.
-Můžu to udělat já? -Proboha, to ne.
Neuděláte to přesně a zabijete ji.
Ani ovčák to nemůže udělat. To je pravidlo.
Tak kdo teda?
Gabrieli!
Gabrieli Oaku, počkej!
Slečna Everdeneová tě potřebuje.
Jak to, že jsi sám? Našel jsi ho?
Ano, slečno.
A co říkal?
Řekl...
Josefe?
Řekl, ať přijedete sama a požádáte ho zdvořile a náležitým způsobem.
Co ho to napadlo? Nic takového neudělám.
Přesně to říkal, že řeknete. A na to mám říct: "Žebráci nemůžou být vybíraví."
Pane Oaku...
Gabrieli.
Neopouštějte mě, Gabrieli.
Potřebuji vaši pomoc.
Udělejte mi místo.
-Chci to vidět. -Nech toho, Liddy. Ticho.
Najdete místo...
...mezi žebry.
-Panebože! -Ne, ne, ne...
Te ...
Vidím, jak jí tluče srdce.
-No tak... -No tak, holka.
No tak.
Bude v pořádku. Bude v pořádku. Dobrý? Dobrý, Pixie!
Položte mě hluboko
Kde mě nikdo neuvidí
Kde mě nikdo nenajde
Kde mi nikdo neublíží
Ticho, prosím.
Brzy ráno Na procházce
Pole a louky Byly tak zelené a pestré
Ptáci tak sladce zpívali
Tak mile a tak krásně
Tak brzy ráno
Když začínal se den
Slečno, je tady pan Boldwood.
Děkuji. Děkuji, Jane. Jane, děkuju.
Pane Boldwoode, jaké příjemné překvapení. Připojíte se k nám?
Jsme rádi, že jste přišel.
Písničku, madam.
Neumím zpívat.
No tak, madam, máte krásný hlas.
Poj te všechny panenské a něžné dívky
Které jste v rozpuku
Pozor, jen opatrujte svou zahrádku
Ať žádný muž vám neotrhá tymián
Protože až zmizí váš tymián
Zmizí i jeho zájem o vás
A tam, kde byl váš tymián popleněn
Tam rozroste se routa
Zahradníkův syn stál opodál
Dal mi tři květiny
Růžovou, modrou a fialovou
A rudý růžový strom
Já jsem však odmítla růžový keř
A získala jsem vrbu
Aby celý svět jasně viděl
Jak mě má láska ponížila
-Připadalo mi, že nám to hezky ladilo. -Mně taky.
Byli bychom dobré duo.
Chtěla jsem vám poděkovat, že už jste s tím tématem znovu nepřišel.
Nebylo to právě snadné.
Mám vás... doprovodit zpět do domu?
Ne, vždycky večer farmu obcházím, abych se přesvědčila, že je vše v pořádku.
Tak bych mohl jít s vámi.
Jsem zvyklá dělat to sama.
Dobrou noc, pane Boldwoode. Jste moc milý. Ráda jsem vás viděla.
-Kdo jste? -Promiňte, asi jsem zabloudil.
Zamotali jsme se. Nejste zraněná?
-Ne. -Hledám Weatherbury.
-Doufám, že jsem vás nepolekal. -Jsme do sebe nějak zamotaní.
-Ukažte... -Ne, udělám to sama.
Můžete na okamžik zvednout nohu?
Nezírejte na mě tak, prosím.
Myslím, že jsem ještě nikdy neviděl tak nádhernou tvář.
Nemáte tady co dělat. Vraťte mi prosím lampu.
Vypadá to na velice dobrou úrodu.
Slečno...
Podívejte.
Kdo je to, Liddy?
Seržant Francis Troy. Šlechtic, velmi nadějný, elegantní a fešný.
Vzdělaný. Čekaly se od něho velké věci.
A on to všechno zahodil a stal se vojákem.
-To nestrpím. -Co chcete dělat, slečno?
Řeknu mu, ať odejde.
Seržante Troyi, musím rozhodně trvat na tom, abyste okamžitě odešel.
Nemůžu.
Poj te se mnou, prosím.
Co vás vlastně rozzlobilo?
Prosím...
Co jsem řekl, nebo jak jsem to řekl? Určitě to víte.
Musí existovat muž, který vám říká, že jste krásná.
-Ne, do očí ne. -Ale někdo vás jistě líbá.
Nikdy mě nikdo nepolíbil.
Proč jste nemohl prostě odejít a nic neříkat?
Odpustíte mi?
-Ne. -Proč?
Protože to, co jste řekl...
Řekl jsem, že jste krásná.
Zajímalo by mě, jestli umíte stejně dobře bojovat jako mluvit.
Lépe.
Přij te za mnou... zítra.
Nemůžu.
Vy nechcete?
Ano, ale...
-Pak musíte. -Nesmím.
Nikdo se to nedozví.
Prosím, odejděte.
Zítra.
V osm.
V rokli u kapradí.
Důvěřujete mi?
Ano.
Dávám vám slovo vojáka, že vám neublížím.
Ta šavle je tupá,
ale nesmíte se pohnout.
Budu se snažit.
Uřízl jste mi vlasy.
S tou šavlí bych vás mohl stáhnout zaživa z kůže.
-Říkal jste ale, že jsem v bezpečí. -A to je pravda. V naprostém bezpečí.
Dal jsem vám své slovo.
A te si vezmu tohle.
Slečno Everdeneová...
Můžu vás doprovodit?
Ráda půjdu sama.
Neměla byste si s ním začínat.
Není pro vás dost dobrý.
Je to velice slušný muž.
-To si nemyslím. -Proč? Co jste o něm slyšel?
Vůbec ho neznáte, všechno jsou to klepy.
-Pouhé předsudky, protože je voják. -Vojáky mám rád, ale toho ne.
Myslím, že nemá žádné svědomí.
Nechte ho být. Neposlouchejte ho. Nevěřte mu.
Nechte ho jít.
A proč vám na tom záleží?
Nejsem takový hlupák, abych si dělal naděje, když jste te tak vysoko nade mnou.
Ale nemyslete si, že hodlám být celý život nikdo.
Jednoho dne vás opustím. Tím si bu te jistá.
Te mi na vás ale příliš záleží, než abych se díval, jak se kvůli němu zničíte.
Takže když dovolíte,
budu stát při vás.
Hezký večer.
Pane Boldwoode,
v uplynulých měsících jste mi byl dobrým přítelem.
A píšu vám právě proto, že si našeho přátelství velice vážím.
Vaší nabídkou jsem poctěna a velmi jsem ji zvažovala,
ale musím vám říct, že k mému vlastnímu překvapení
se událo něco, co lze popsat jen jako velkou srdeční změnu
a obávám se, že vaši nabídku přijmout nemohu.
Nebyla jsem si jistá, že tu budeš.
Kde jinde bych byl?
Jsi připravená?
Opravdu?
Co na to říkáš?
Paní Bathsheba Troyová.
Dobře?
Hyjé.
BŮH JIM ŽEHNEJ
Pánové! Dámy a pánové...
Před nějakou dobou jsem měl tu výsadu
a obrovské štěstí, že jsem potkal tohoto anděla.
Vaši paní.
A te tady stojím jako její manžel,
váš pán
a nejpyšnější muž na světě.
Pozvedněte, prosím, sklenice
a připijte mé nádherné ženě,
paní Bathshebě Troyové.
Slečno Everdeneová, blíží se bouřka.
Oaku, vy neotesanče, říkejte to mně.
Bude bouřka. Musíme přikrýt stohy, jinak přijdeme o úrodu.
Potřebuju pět šest mužů tak na hodinu, víc ne.
-Franku, možná bychom měli... -Ne, drahoušku, oslavujeme svatbu.
Dneska pršet nebude. Moje žena to zakázala.
A te nás omluvte.
Přátelé!
Ještě jedna věc.
Sice už nejsem seržant Troy,
ale v jednom ohledu zůstávám vojákem!
Nejlepší láhve francouzské brandy,
trojitou dávku pro všechny muže.
Na zdraví! Na vaše zdraví!
Krásko Polly, krásko Polly Tak jsi mě přivábila
Říká, tak ke mně vlez oknem
A dej se do toho Nohy dej si kolem mě, kolem mě
Kalhotky mám těsné a sundat je nemůžu
Na okně je nůž, tak je rozřízni
A nohy dej si kolem mě
A za 40 týdnů Je tu slyšet dětský pláč
Nikdy jsem nelitoval, že jsem tam vlezl
A nohy dej si kolem mě...
Gabrieli!
Co mám dělat?
Je to moc nebezpečné.
Lezu nahoru!
Poj te.
Přidržte to.
Pořád neprší.
Ono to přijde.
Chyťte se mě! No tak!
Gabrieli, byla jsem hrozně hloupá.
Vždy jsem pohrdala pitomými dívkami
okouzlenými lichotníky v rudé uniformě.
A te jsem udělala něco, co jsem přísahala, že neudělám.
Jenže on mi vyprávěl o jiné ženě...
O krásnější ženě, kterou kdysi miloval... A já jsem to nemohla snést.
A tak jsem si ho někde mezi žárlivostí a vzrušením vzala.
Nechci znát váš názor na toto téma.
Vlastně vám ho zakazuji.
Jděte do postele.
Dodělám to sám.
Gabrieli...
Děkuji vám.
Pane?
Pane Boldwoode!
Chtěl jsem se ujistit, že obilí vaší paní je v pořádku.
Dobrá práce, Gabrieli. Má štěstí, že vás má.
Počkejte, pane.
Nevypadáte dobře, pane.
Měl byste jít domů.
Ano...
Ano, půjdu.
Oaku...
Vy víte, že se mi v poslední době nedaří.
Chtěl jsem se usadit. Ale...
Nebylo mi to přáno.
Troufám si říct,
že jsem celé farnosti pro smích.
Chci ale, aby v jednom bylo jasno.
Nedala mi košem.
Nebyli jsme zasnoubeni, ať už lidé říkají cokoli.
Nic mi neslíbila.
A přesto...
Gabrieli...
Cítím strašný smutek.
Nic jí neříkejte.
My dva si rozumíme, že?
Ano, pane.
VYZKOUŠEJTE SVOU SÍLU
Sedni.
Vstaň. Otoč se.
-Nemáte, prosím, drobné? -Ne...
Dej mu!
Dělej!
Dej mu!
Zaplaťte, pane Troyi.
Tady to máte.
Prosím, pane, nemáte drobné?
Ne.
Fanny?
Zdravím, Franku.
Dobrý den.
Jsi strašně bledá...
-Franku... -Miláčku, třesou se ti ruce.
Myslela jsem, že jsi říkal u Všech duší, ne u Všech svatých. Spletla jsem si kostel.
Když jsem tam dorazila, byl jsi pryč. Nevyčítám ti to,
ale je to strašně těžké, Franku.
Te ne.
Moje žena tě nesmí vidět.
Tvoje žena?
Paní Troyová je velmi krásná.
Tak jako ty ne.
Franku, musím ti to říct. Nosím tvoje dítě.
Cože?
Co když ti řeknu, že jsem udělal strašnou chybu?
Ale napravím ji.
Přísahám na svůj život, že najdu domov pro tebe a naše dítě.
-Přísahal jsi už dřív, Franku. -Ne, tentokrát... Tentokrát...
Jdi do Budmouthu do chudobince.
-Do chudobince, Franku? -Jen na dnešní noc. Jen jedna noc.
Zítra v deset se setkáme na mostě.
Přinesu ti všechny peníze, co mám, a najdu ti domov.
Budeš v bezpečí, miláčku. A slibuju ti, slibuju,
že všechno napravím.
Vrať se do kočáru.
Ty tu ženu znáš?
Ano.
-Kdo je to? -Nikdo.
Vrať se do kočáru.
Franku...
Dala bys mi dvacet liber?
Na co?
Potřebuju je.
Jestli budeš dál hrát, přijdeme o farmu.
-Není to na hazard. -Tak na co?
Co záleží na tom, na co to je? Jsou to moje peníze.
Vydělal jsem si je, ne?
Ne, nevydělal.
Nevydělal sis je prací na farmě.
Neudělej něco, čeho bys litovala.
Ty peníze jsou potřeba na výdaje farmy.
Není to omyl, pane Oaku.
FANNY ROBBINOVÁ A DÍTĚ
Tady bylo poslední bydliště slečny Robbinové.
Fanny byla služebnou mého strýce, tak jí musíme vzdát úctu.
Měli bychom ji na dnešní noc dát do kostela.
Ne, odneste ji do domu.
Jak umřela, Liddy?
To nevím, slečno.
Něco se říkalo, ale...
Fanny měla milého, že?
Ano, slečno.
Vojáka.
Prosím, poj te ke mně.
V poslední době hodně pláču.
Nikdy jsem neplakala.
Dobrou noc, Liddy.
Dobrou, slečno.
Co je to?
Kdo je to?
-Nemůžu tu zůstat... -Zůstaň!
Nelíbej je, Franku.
Pořád jsem tvoje žena.
Tahle žena, i když je mrtvá,
pro mě znamená víc, než ty jsi kdy znamenala, znamenáš nebo znamenat budeš.
Ty pro mě neznamenáš nic.
Nic.
Paní Troyová?
Je mi líto... Obávám se, že váš manžel se utopil.
-To je obrovská odpovědnost, pane. -Nesmysl.
Není důvod, proč by muž vašich schopností nemohl dohlížet na dvě farmy.
A proč by mezi panstvími neměly být pevnější vazby?
Přemýšlejte. 2 000 akrů, na které budete sám dohlížet.
Podíl na mých ziscích.
-Slečna Everdeneová mě tady potřebuje. -A její farma bude upřednostněna.
-Budu potřebovat její svolení. -Ale jistě.
Jistě, nedovolil bych si něco udělat bez jejího požehnání. A...
Jestli vám to usnadní rozhodování,
je tady váš starý kamarád.
Georgi...
Musel jsem jet až do Norcombe Hill, abych ho našel.
Máte radost?
Ano, pane, velkou.
Řeknete mi brzo, jak jste se rozhodl?
Ano, pane.
Ahoj, Georgi.
Poběž!
Gabrieli, stoupáte nahoru.
-Tu nabídku samozřejmě musíte přijmout. -Jen s vaším souhlasem.
Jestli o farmu přijdu, nebude mít nikdo z nás budoucnost.
Vy víte, ke komu jsem loajální.
Jste velice schopný muž.
Je naprosto přirozené, že půjdete nahoru. Nemám v úmyslu vám v tom bránit.
Děkuju.
Poběž, Georgi.
Promiňte, ale vím, že máte dluhy.
Po vašem manželovi.
Možná bychom měli změnit téma.
Možná bych vám mohl pomoct.
Pane Boldwoode, to je velice milá nabídka,
ale nikdy jsem neuvažovala o možnosti přijmout nějaké peníze.
Jsem muž ve středních letech
a rád bych vás chránil po zbytek vašeho života.
Můžete vést svou farmu, jestli chcete. Bez rizika.
Zaplatím
dluhy vašeho zesnulého manžela a zaručím se za finanční stabilitu.
Může to být takové vaše povyražení.
Samozřejmě musíme počkat,
jak se sluší.
Ale až budete připravena,
nabízím vám přístřeší.
Pohodlí. Bezpečný přístav.
Vám jako své ženě.
Musíte přinejmenším ocenit mou vytrvalost.
To ano.
-A máte mě ráda? -Ano.
A vážíte si mě?
Ano. Velice.
Co z toho? Máte mě ráda, nebo si mě vážíte?
Pro ženu je složité definovat své city
jazykem, který muži vytvořili, aby vyjádřili své city.
Jestli máte obavy z nedostatku vášně z vaší strany, z nedostatku...
...touhy...
Jestli máte strach, že si mě vezmete z pouhého pocitu viny
a...
...ze soucitu, jako kompromis, pak...
Mně to nevadí.
Kdy mu musíte dát odpově ?
O Vánocích.
Je to obrovská odpovědnost.
Mám v rukou budoucnost toho muže.
A nejspíš i jeho příčetnost.
-Bude vám na něm záležet? -Předpokládáte, že láska je nedostačující.
Ale láska je pro mě te něco vyčpělého a ohavného.
Proč se ptáte mě?
Protože chci znát názor někoho objektivního, nestranného.
Pak se obávám, že se ptáte nepravého.
Dobrou noc, pane Oaku.
Dobrou noc.
-Tak... -Pozor!
Jsem moc rád, že jste přišel, Oaku.
Ano, moc pěkné. Jen ještě přidejte.
Co tomu říkáte?
Nemám moc zkušeností s organizováním večírků.
Možná bychom z toho měli udělat tradici. Vždy na Štědrý večer.
Pozval jsem celou vesnici. Myslíte, že přijdou?
-Myslíte, že přijde slečna Everdeneová? -Určitě ano.
A vy také, doufám.
Vím, že slečna Everdeneová by byla ráda, kdybyste tady byl.
Možná tak na hodinku.
Podívejte, celý se třesu. Jsem nervózní.
Gabrieli, mohl byste...
-Jak nejlépe umíte. -Zkusím to.
Nevíte, jestli je te nějaký uzel v módě?
To se neptáte toho pravého.
A co ženy?
Drží ženy své sliby?
Slíbila vám to?
Naznačila slib.
-To se opět... -Udělá, co je správné?
Jestli to pro ni nebude obtížné.
Jste poslední dobou velmi cynický, Oaku.
Poprvé nic neslíbila. Tím pádem taky neporušila slib.
Tentokrát ale taky nic neslíbila.
Ale slíbí. Dnes.
Vím to.
A až to udělá...
Chtěl jsem vám to říct předem, Gabrieli,
protože si myslím, že znám vaše tajemství.
Viděl jsem vás spolu.
Jak s ní mluvíte.
A díváte se na ni.
A staráte se o ni.
A vím,
že jí na vás hluboce záleží.
Choval jste se jako muž
a jako úspěšný sok, úspěšný díky vaší dobrotě,
bych vám chtěl říct,
že jsem vám hluboce vděčný.
Chce s vámi mluvit kuchař, pane.
-Polib mě, Josefe. -Ne, Liddy, nedělej to!
Omluvte mě.
Přišel jsem vám dát dobrou noc.
Běžte zpátky k těm chudinkám, zlomil jste jim srdce.
Já se na tyhle záležitosti nehodím.
Ne. Ani já ne.
Kéž bych taky mohla jít.
-Už musím jít. -Nejdřív si musíte zatančit. Oba dva.
Trvám na tom.
Pane Oaku?
Děkuji vám.
Řekněte mi, co mám dělat.
Gabrieli...
Udělejte, co je správné.
Promiňte, omluvte mě.
Franku...
Černá ti sluší.
I když je to trochu předčasné.
Ty žiješ.
A jsem tady. Vytažen z moře.
Našli mě rybáři a odvezli mě na břeh.
Pak jsem zjistil, že jsem mrtvý, a vyhovovalo mi to.
Alespoň na chvíli.
-Proč ses vrátil? -To je na tom nejdivnější.
Stýskalo se mi po tobě.
Nezdá se, že bys mě viděla zrovna ráda.
Řekl jsi, že pro tebe nic neznamenám.
Vážně?
Inu... Jsem vždycky upřímný.
Zjistil jsem, že potřebuju peníze.
Kvůli tobě jsem se vzdal své profese, a tak se mi zdá trochu kruté,
že máš farmu a dům, zatímco já nemám nic.
-Nemám žádné peníze. -Tak prodej farmu.
Poj domů.
Ne.
Řekl jsem, abys šla domů.
Jsem tvůj muž a ty mě budeš poslouchat!
Proboha!
Bathsheba Boldwoodová
Můžu?
Jestli je to nějaká útěcha, jeho život bude zachován.
Zločin z vášně.
Dobré ráno, Liddy.
Máme dobrou úrodu, madam. Nejlepší za celá léta.
Zvládneme to sklidit, než padne rosa?
Jistě, madam. Máme štěstí.
Pomoz mi, Liddy.
Nechtěl jsem vás polekat.
Chtěla jsem jim to tady upravit. Strašně dlouho jsem tady nebyla.
Jdete dovnitř?
Na zkoušku. Zpívám ve sboru bas.
Ano, slyšela jsem vás.
To se omlouvám.
Doufal jsem, že si s vámi budu moct promluvit.
Nemluvíme spolu tolik, jak bych si přál.
Ne.
Odjíždím z Anglie.
Odjíždíte?
Do Ameriky.
Za čtyři dny mi odplouvá z Bristolu lo .
Te už je farma zajištěná.
Vím, že jsem vám to měl říct předem.
Můžete přece odejít, kdy chcete.
Odejdu zítra ráno. Nepozorovaně.
Myslím, že to tak bude nejlepší.
Gabrieli!
Počkejte!
Budete si myslet, že jsem divná,
ale dělala jsem si starosti. Urazila jsem vás nějak?
Ne, vůbec ne.
Jde o peníze?
-Dám vám, kolik budete chtít. -Te nepotřebuju peníze.
-Pak tedy partnerství? -Ani partnerství.
Farma je celá vaše. Je to nejlepší farma na míle daleko.
-Tak proč odcházíte? -Říkal jsem, že vás jednou opustím.
Ale nesmíte odejít.
-Zakazujete mi to? -Ano, jestli chcete.
Zakazuji vám to.
Přišel čas, abyste se za sebe prala sama.
Abyste sama vyhrávala.
Takže se máme rozloučit?
Asi ano.
Gabrieli, počkejte.
Děkuji, Gabrieli.
Věřil jste mi a bil se za mě,
stál jste za mnou, když byl proti mně celý svět.
Tolik jsme toho spolu prožili...
Nebyla jsem snad vaše první láska?
A nebyl jste vy ta má?
A te mám pokračovat bez vás?
Kdybych věděl...
Kdybych věděl, že mi dovolíte vás milovat a vzít si vás...
To ale nikdy nebudete vědět.
Proč ne?
Protože se nikdy nezeptáte!
Řekla byste zase ne?
Nevím.
Nejspíš.
Tak proč to neuděláte?
Zeptejte se mě.
Zeptej se mě, Gabrieli.
DALEKO OD HLUČÍCÍHO DAVU
Překlad: Kateřina Hámová